![«Вату почали називати ватою». Огляд політичних відеоблогів за 1‒7 лютого 2021 року](https://thumbor.my.ua/tabRSwovDCigvarXcHKrgmqrLUU=/800x400/smart/filters:format(webp)/https%3A%2F%2Fs3.eu-central-1.amazonaws.com%2Fmedia.my.ua%2Ffeed%2F81%2Fcd2f8fbdf8c8f9b87583971ac935df6a.png)
«Вату почали називати ватою». Огляд політичних відеоблогів за 1‒7 лютого 2021 року
![«Вату почали називати ватою». Огляд політичних відеоблогів за 1‒7 лютого 2021 року](https://thumbor.my.ua/FeCKRrFg8GR75vUzFv6yQ6yhsHo=/600x/smart/filters:format(webp)/https%3A%2F%2Fs3.eu-central-1.amazonaws.com%2Fmedia.my.ua%2Ffeed%2F81%2F60172826622dc4ff9e29df93c28b85b3.png)
Ой що ж то за шум учинився? Частина І (негативна)
Українська народна пісня мимоволі згадується в контексті медіаподій останнього тижня. Нагадаємо, санкції влади щодо правої руки Віктора Медведчука Тараса Козака, наслідком яких стало вимкнення мовлення каналів NewsOne, «112» та ZIK, викликали в суспільстві ефект вибуху бомби. Яка, падаючи на дно водойми, здіймає частинки мулу, що роками лежали нерухомо.
Про це говорять скрізь: на телебаченні, у соцмережах та, звісно ж, на ютубі. Чи не найактивніше та найбільш негативно санкції проти каналів Медведчука сприйняли проросійські ютубери.
«Зеленський перетворюється на Кім Чен Ина», — таку потужну заяву видали автори каналу Klymenko Time. Бо ж закриття трьох «крупнейших телеканалов» (насправді вони були у другій десятці рейтингу, але для красивого слівця можна прибрехати) — мовляв, диктатура в чистому вигляді й порушення законів України. Зеленського ж один з авторів каналу називає «мелким предателем», який «почувствовал себя очень важным». А ще, мовляв, прийняв рішення під тиском США. Згадав блогер, як нервово реагував сам Зеленський на заборону серіалу «Свати» у 2017 році.
«Глибоке занепокоєння» санкціями висловила і проросійська родина Шаріїв. Зокрема, дружина одного із топпропагандистів російськомовного сегменту ютубу — Ольга — присвятила цій події кілька відео. В останньому на момент написання цього огляду блогерка рефлексувала про те, як інцидент обговорювали медійники в етері «Свободи слова Савіка Шустера». «Меня откровенно бомбило», — пригадує емоції від перегляду токшоу дружина Шарія. А все тому, що має «завышенное чувство справедливости». Мовляв, поряд із топпосадовцями в етері сидів «глава террористической организации» Андрій Білецький (ох уже ці особисті образи). Що ж до закритих каналів, то Ольга Шарій, дивлячись їх щоденно, «никогда в жизни не слышала, что Крым — российский, а Донбасс правильно находится под управлением России». От що буває з людиною, яка неуважно дивиться телебачення та ще й не читає «Детектор медіа». До речі, і представників «Національного корпусу» Ольга могла б розгледіти в ефірі каналів Медведчука, куди їх досить часто запрошують, як і її чоловіка.
А от обличчя ресурсу «Страна.ua» Олеся Медведєва ще до «вибуху» з каналами Медведчука стала на захист телеграм-каналів із викритої СБУ мережі. Рефлексувала блогерка на заяву СБУ: мовляв, слова є, а жодних доказів та прикладів публікацій немає. На каналах «Резидент» та «Легитимный» здебільшого розміщують критику президента та співробітників його офісу, зокрема Кирила Тимошенка, і, на думку Медведєвої, для написання підозри правоохоронці «рандомно брали публикации». Бо справжня «рука Кремля», мовляв, не діяла би так непрофесійно й помітно для спецслужб. А поки блогерка «Страны» лише говорила, в партії Шарія діяли: завдяки заставі в півтора мільйона гривень, зібраній партійцями, Вікторія Даскаліца, яку підозрюють у модеруванні цих каналів, вийшла на волю. До речі, самі канали пишуть, що Даскаліца модераторкою не була, натомість на каналах Шаріїв можна прочитати іншу версію. «Девочка, которая редактировала телеграм-каналы», — так називає Даскаліцу Ольга Шарій.
Та повернімося до блокування каналів Медведчука. Якщо хейт із боку проросійських політиків та медійників був очікуваним та логічним, то нищівна критика з боку адептів Петра Порошенка трохи здивувала. Адже п’ятий президент сам говорив: готував подібні санкції ще у жовтні 2018 року, та не став давати їм хід, аби не бути звинуваченим у втручанні у президентську виборчу кампанію. (Для повноти картини нагадаємо, що Петро Олексійович сам не цурався ефірів принаймні одного з медведчуківських каналів перед виборами.)
Тим часом у пулі прихильників Порошенка гудуть голоси незадоволення. Наприклад, нардепа з «Європейської солідарності» Олексія Гончаренка. На його «експертну» думку, «мета — зрозуміла і правильна, але… юридичний спосіб — вельми сумнівний». Інше, що непокоїть прихильника Порошенка, — «а де справи по Медведчуку?». Вочевидь, схожого запитання своєму кумирові Гончаренко поставити не хоче. А варто було б, зважаючи на обставини.
А от однодумець Гончаренка Олексій Петров «починав за здравіє»: мовляв, Зеленський приємно здивував рішенням. Але це якщо піддатися емоціям. А якщо захоплення відкинути, тут-то і згадається, як «еще в 2018 году было решение РНБО… чтобы закрыть рот этим телеканалам». Чому ж санкції не запровадили тоді? А тому, що «нельзя просто так взять и запретить» (хоча чинні можновладці переконують, що рішення має доказову базу).
Та й взагалі, нагадує Петров, Зеленський уже майже два роки при владі, а діяти почав лише зараз. Хоча канали Медведчука, мовляв, «два года смешивали с грязью Порошенко (!) и украинскую армию». Тут також пролунала теза, що рішення щодо каналів прийняте з ініціативи нового керівництва США. Хоча, здавалося б, підживлювати наратив «зовнішнього управління» патріотам не пасує. Що тут скажеш? Не слухають прихильники Порошенка крилатих висловів свого кумира.
Ой що ж то за шум учинився? Частина ІІ (схвальна)
Очікувано було й те, що чимало блогерів та медійників схвально зустріли санкції. Стримано радів політик, бізнесмен та блогер Геннадій Балашов. Він у тематичному відео згадав, що заблоковані канали були частиною «пропагандистской машины», нічого не рекламували, але отримували кошти готівкою. Бо в нас, мовляв, «схематоз везде». «Береза, Рабинович, Медведчук, Кива — путинососы. Им здесь не место», — каже Балашов. Цікаво, що сам він не цурався відвідувати канали Медведчука донедавна, але, як то кажуть, мало хто без гріха.
«Знову свято на нашій вулиці», — робить коротку відсилку до попереднього свого блогу про санкції проти Олександра Дубінського шоумен Сергій Притула. «Сталося хороше, — каже блогер, — вату почали називати ватою». Тож президента Зеленського Притула змушений був, за його словами, «стримано похвалити». Хоча до перемоги, мовляв, долучився й Порошенко. То чи не час обом сісти разом за чаркою та перестати врешті чубитися, риторично запитує блогер.
Схвально на дії влади дивиться й уродженець Донецька Денис Казанський. Мовляв, соратники Медведчука кричать про «утиски», тоді як після покупки каналів кумом Путіна там відцензурували та закрили проукраїнські проєкти, вигнавши їхніх ведучих. Ще Казанський згадав судові переслідування Медведчуком Вахтанга Кіпіані через книжку про Василя Стуса. Що ж до самих санкцій, певен блогер, це «хорошо, но мало», адже ніщо не завадить Медведчуку завтра купити черговий телеканал.
Власкор УНІАН у Росії Роман Цимбалюк, як завжди, дослідив «ворожий тил»: переглянув, як палають місцеві пропагандистські токшоу на тему санкцій проти каналів Медведчука. «Действительно, красавчик», — погоджується блогер з оцінкою, даною Зеленському пропагандисткою Ольгою Скабєєвою. А ще навів уривок своєї розмови із пресаташе Путіна Дмитром Пєсковим. Який від імені влади Росії засудив дії влади української, що «не соответствуют международным нормам». «Когда они [Росія] хотят хапнуть кусок Украины — у них международное право не работает. А когда закрывают пророссийские каналы — это нарушение свободы слова», — іронізує Цимбалюк. Єдине, що дивує блогера: чому в переліку підсанкційних немає каналу «Наш»?
«П*дар ти гнойний, де ти взяв ці гроші?!» — а це вже неповторна риторика журналіста і блогера Романа Скрипіна, який таким чином звернувся до нардепа та номінального власника закритих каналів Тараса Козака. «Козак — це той самий, ким був Курченко за Януковича: фейс, на якого записано купу всього», — погодився з колегою головний редактор «Українського тижня» Дмитро Крапивенко. Додавши, що «цій гідрі нічого не коштує» знайти чергову людину, на яку можна оформити свої медіаактиви. Тож, на думку Романа Скрипіна, аби зупинити поширення російської пропаганди, Україні нагально потрібен закон про колаборантів.
![loader](/files/images/preloader.gif)
![loader](/files/images/preloader.gif)